Linus. Linus, Linus... Kom, kom...
Du drømmer. Mor er her. Det var en drøm.
Så, min dreng. Så, så...
Går det bedre nu?
Jeg vil ikke starte i den nye skole.
Men, skat... Alle skal jo gå i skole.
- Men jeg vil ikke. - Ved du hvad?
Jeg har talt med din mentor, dine lærere og din rektor.
De har lovet mig at tage sig af dig. Det skal nok gå.
Alle vil jo spørge til far.
Skal jeg tage med og være sammen med dig?
Og holde mig i hånden? Så bliver jeg garanteret mobbet.
Skal vi spørge Nina? Ville det hjælpe?
- Mor? Må jeg sove hos dig? - Selvfølgelig.
- Jeg har tisset i bukserne. - Det gør ikke noget, skat. Kom.
ADGANG NÆGTET
Man kan ikke bare hoppe af. Det ville de aldrig acceptere.
Det handler om en masse penge, som ikke kun er mine.
- Niklas er anholdt. - Jeg skal til bryllup.
Var det dig, der fortalte om hende? Det var kun os to, der vidste det.
Din mand har i mange år drevet en stor marihuanaproduktion -
- sammen med din bror, Niklas, og Stein Berg Antonsen.
Vi skulle mødes i dag, Fredrik og jeg.
Han ville give mig et USB-drev. Et, der kan redde din mand.
Tag dig af firmaet, mens jeg er her. Du er den eneste, jeg kan stole på.
Her er din mands tøj.
Majoren! Majoren er nødt til at vide det.
Hvordan går det derhjemme? Går det bedre nu?
Det er det samme. Det går godt om dagen, men om natten...
Det er svært.
- Taler du med ham om det, der skete? - Nej. Det vil han ikke.
Jeg ved ikke...
Det vigtigste lige nu er struktur og gode rutiner.
At livet kan vende tilbage til det normale igen.
Hvis det ellers er muligt.
Der er mange her, der kan hjælpe dig og Linus.
Tak.
Sonja!
- Skal du mødes med Niklas i dag? - Ja.
Sig, at han skal kontakte mig. I en fandens fart.
Fortæl ham, at det er væk.
- Hvad er det, der er væk? - Spørg, hvor bogen er.
- Hvilken bog? - Det er noget med firmaet.
- Hvem er majoren? - Majo..? Det ved jeg ikke.
Så må du selv tale med Niklas.
Jeg kan jo ikke komme ind! Han har ikke sat mig på besøgslisten.
- Hvad er det, I har gjort? - Ingenting.
I sloges jo til brylluppet. Hvad handlede det om?
- Sørg for, at jeg kan besøge Niklas. - Du kan stikke dine besøg skråt op.
Jeg vil ikke løbe dine ærinder.
Hvad var forsvundet?
Noget var forsvundet, og du skulle vide, hvad det var.
- Fandens. - Hvad mener du?
Jeg aner ikke, hvad han snakker om.
- Fortæl mig om majoren. - Hvorfor snakker du om majoren?
- På grund af noget, Fredrik sagde. - Bland dig ikke i Fredriks sager.
- Bland dig ikke i Fredriks ting. - Hvorfor?
Fredrik, Stein og jeg har taget noget.
- Hvad? - Noget, som ikke var vores.
Siden er det ikke gået så godt.
Måske har de fundet ud af det og...
- Måske var det derfor, Fredrik... - Hvem tog I det fra?
- Hvem? - Broman.
I er nogle idioter!
- Så aflever det igen. - Det kan vi jo ikke, når det er væk.
Hvor meget?
35 kilo... kokain.
Men I handler da ikke med kokain?
- Var det din idé? - Nej, det var Fredriks idé.
Han ville gøre et sidste stort kup og så holde op.
Nej. Ikke Fredrik.
Nu er det vigtigt, at vi holder sammen.
Det er nu, at du skal overtage firmaet. I et par måneder.
- Jeg vil intet have med det at gøre. - Du er allerede indblandet.
Vi er alle indblandet. Broman ved, at det var os.
- Jeg må hjem til børnene. - Vent! Vi har ikke talt færdigt.
Sonja!
- Hallo! - Mor!
- Hej! Hvor er Gustav? - Hvor skulle jeg vide det fra?
- Er der sket noget? - Hvad? Nej, nej...
- Hvordan gik det i skolen? - Fint.
Mormor er her. I køkkenet.
Ring til Gustav, og hør, hvor han er.
- Hej igen. - Hej.
- Du er altså en stalker? - Jep. Det sagde jeg jo.
Ja, værsgo.
- Helt vanrøgtet. - Det var Fredrik, der passede haven.
- Hvordan gik det med Niklas? - Godt, tror jeg.
Det er underligt. Nogle mænd kan ikke sidde inde.
Men Niklas, han...
Han blomstrer nærmest op.
Det er mig. Har du tænkt over det, vi snakkede om? Jeg må vide det.
Vent. Jeg har brug for lidt plads, okay?
Jeg har ikke ret meget tid...
Jeg er ikke færdig, din klovn. Fatter du det?
Broman hilser.
- Fanden tage dig! Og Broman! - Rolig. Tag dig nu sammen.
- Hvad sker der? - Telefonballade.
- Forreste fod på skruerne. - Spiller det nogen rolle?
- Og så kører jeg bare? - Ja, så sparker du bare.
- Er du okay? - Ja.
- Hvad arbejdede han med, din far? - Hvorfor det?
- Handlede han med narko? - Noget i den stil.
Tror du, at han har dræbt nogen? Altså skudt nogen?
Hej igen. Hvorfor svarer du ikke? Ring tilbage, der er snart mad.
Hvor har du købt det her kød? Det er vist ikke fra Hallen?
- Hallo i hytten. - Morfar! Hej!
- En lille gave til lillemand. - Lille?
- Hvad er det for noget? - Luk op, så skal du se.
- Wow! Hvad hedder den? - Det må du selv finde ud af.
Du må også hellere lære den at tisse udenfor.
- Det er lige, hvad jeg har brug for. - Min hund, kun min!
Hvis du tager dig ordentligt af den.
- Vil nogen hjælpe mig i køkkenet? - Er det her, du spiser for tiden?
- Der er også nok til dig. - Du må gerne hjælpe.
- Ja, ja... - Der gjorde du nogen glad.
- Så får han lidt andet at tænke på. - Jeg snakkede om mor.
Skal vi tage ind til byen i morgen og se, om vi finder noget godt?
- Hvad lavede I i skolen i dag? - Vi spillede fodbold.
- Hvad laver du her? - Hejsa! Er det dig, der er Winston?
Har du lyst til at lege lidt? Kom, lad mig vise dig noget.
Der er en, der vil snakke med dig. Er du god til at hoppe?
Kan du gøre sådan her? Se nu.
Tror du det? Lad mig hjælpe dig. En, to, tre!
Jeg sværger. Jeg ved ikke, hvor det er.
- Hvor hvad er? - Kokainen.
Er det mit problem, eller er det dit?
Mit.
Din søn, Winston, hvor gammel er han? Seks eller syv?
- Han er otte. - Otte år, okay.
En svær alder. Ved du, hvad min kone gør, når vores børn gør noget dumt?
Hun lader dem selv bestemme, hvilken straf de skal have.
Lidt uetisk, men det fungerer fint.
- Hvilken slags straf foretrækker du? - Du får det hele tilbage.
- Ja, det ved jeg godt. Men inden da. - En straf?
- Hvor stor skal den være, synes du? - 50.000.
- 50.000 kroner hver ..? - Hver... måned.
- Hvabehar? - Hver uge?
50.000 hver uge, det lyder som en god rente.
- Godt tænkt, Stein. - Skal jeg betale for alt det her?
Nej, alle får sit. Men det er mit problem, ikke dit.
Er kødet godt?
- Hvis er det? - Hvor har du været?
- Jeg fik den af morfar. - Jeg har ringet.
- Jeg har skatet. - Tænd for telefonen næste gang.
- Hejsa! - Hej, Gustav.
- Har han fået en hund? - Ja.
- Far? - Hej!
Hvor bliver du af?
- Lod du Felicia vente udenfor? - Ja, i bilen.
- Du må gerne komme nu. - I bilen? Anders!
Hun er vel ikke nogen hund?
- Eller hvad? - Farvel, morfar!
Farvel!
- Står der noget? - Bare en masse lort om Fredrik.
Jeg fatter ikke, hvor de får alt det fra.
Jeg har så ondt af Sonja.
- Hun ringede i øvrigt. - Og?
Hun havde besøgt Niklas.
- Han vil ikke have besøg af dig. - Og det var så det?
Han sagde, at du skulle holde lav profil, indtil alt er faldet til ro.
Hvad betyder "alt", Stein?
Hvad fanden tænker han på? Det er idiotisk. Han sidder jo inde!
Nogen skal jo passe firmaet. Tænker han ikke på det?
Folk skal betales, kontakter skal...
Det er ad helvede til. Jeg må tale med Sonja.
Det vil hun ikke. Hun vil ikke blandes ind i det.
- Hold dig på afstand af hende. - Sagde hun det?
Hun vil have fred og ro. Det er vel ikke så underligt?
Jeg ved præcis, hvad der er sket. Hun har vendt Niklas mod mig -
- for hun tror, at det var min skyld, at Fredrik blev myrdet. Møgkælling!
Hvad tror du? Har hun også fået dig over på sin side?
Du ved jo, at det ikke er sådan.
Du er så...
- Den er fin. Bare lidt dyster. - Det går jo ikke så godt for tiden.
Hvad med den her? Den er lidt mere farverig.
Bare rolig. Slap af.
Sagen er den, at Fredrik skyldte os penge.
200.000. Og dem vil vi have tilbage.
I morgen faktisk. Forstår du det?
Du må hellere tænke på Linus...
...Gustav... og Nina.
Nina! Nina! Nina!
Undskyld. Rigtig flot. Lad os smutte.
- Jeg vil ikke have den. - Kom nu! Tag dit tøj, så går vi.
- Hvad er der med dig? - Ingenting.
Den her kjole. Hun vil ikke tage den af. Er det okay?
Så skal jeg bare lige scanne...
- Jeg beklager, men ingen dækning. - Jeg ved, at der er dækning.
- Nej. - Glem det, mor.
Selvfølgelig skal du have den.
Den går stadig ikke igennem. Vil du betale kontant i stedet?
- Nej, så skider vi på det. Kom. - Kjolen!
Undskyld.
Gustav, hvorfor svarer du ikke? Du må komme hjem nu.
- Hvad er der? - Ikke noget.
Far skyldte nogle penge væk. Jeg ordner det.
- Hej! - Hej, Gustav!
Er det ham?
- Han ligner ikke nogen morder. - Tro mig.
Hvad skylder vi æren af dette noble besøg?
- Det er Jill. - Jill. Ikke dårligt. Ikke dårligt.
- Ved mor, at du er her? - Ja.
Må jeg byde på noget? Kaffe? Te? Gedemælk? Brændevin?
- Brændevin. - Så bliver det brændevin.
- Har du fundet USB-drevet? - Nej.
- Fredrik ville indgå en aftale. - Det tror jeg ikke.
Han ville fortælle alt. Den dag, han blev skudt, skulle han give mig -
- et USB-drev med hele hans netværk. Alt om din bror og...
Lås, skat. Jeg skal hente Linus i skolen.
Han ville give mig oplysninger om din fars virksomhed.
Pladder. Fredrik ville aldrig tale med jer.
- Vi kan bevise, hvem der skød ham. - Som sagt har jeg travlt.
Jeg kan give dig den samme aftale som Fredrik.
Ja, og han fik jo stor gavn af den.
Du kan få en ny identitet og et nyt liv.
Skal jeg leve i skjul sammen med tre børn?
Jeg kan få retten til at ophæve beslaglægningen af huset og kontiene.
- Så I har spærret kortene? - Fredriks midler stammer jo fra...
...kriminel virksomhed. Du kan blive anklaget for hæleri.
Det er en proces, der kan tage noget tid.
Jeg skal betale regninger, købe mad og tøj til børnene.
Jeg kender folk, der vil give 40.000 for "Tintin i Congo".
Endda 50.000. Det er førsteudgaver.
Har du forresten hørt om Niklas?
Han sidder i isolation. Han slog en indsat med en telefon!
Ja, kør du bare.
Linus!
- Hvorfor svarer du ikke? - Hvorfor kommer du så sent?
Undskyld. Undskyld, skat.
Hej.
Det gør du aldrig igen. Du har slukket for telefonen!
- Hvad er der sket? - Du...
Mor?
Græd nu ikke. Hvad er der sket?
Jeg var dødbange. Undskyld. Jeg er så glad for, at du er hjemme.
Selvfølgelig er jeg det.
Nina?
- Hallo. - Du forskrækkede mig.
- Har mor set det her? - Nej, ikke endnu.
Kan du lide det?
- Nej, det er svært at kunne lide. - Jeg synes, at det er sejt.
Du er fandeme syg i hovedet.
- Er det et sugemærke? Lad mig se. - Nej. Hold op! Hun hedder Jill.
Er I sammen? Ved mor det?
- Er det vores hus? - Ja.
- Vent, til mor ser det. - Du siger ikke noget.
- Det får vi at se. - Ellers siger jeg, at du ryger.
Det her USB-drev er spærret. Man skal bruge et fingeraftryk.
- Er det fars? - Ja.
Hvis det skal være Fredriks, så er det jo helt umuligt.
Ikke for Gustav Ek.
Nej, nu ved jeg det!
Smart.
Læg den på bordet.
- Ja! Du er et geni! - Det ved jeg godt.
Her har vi en mappe.
Hvorfor vil politiet have det?
Mor?
Fredrik havde en gæld. Jeg prøver at finde ud af til hvem.
- Og det må jeg ikke se? - Nej.
- Her kan du få... Sådan. - Du er suveræn.
Elskede Sonja.
Hvis du ser det her, så er noget gået helt galt.
Jeg ville så gerne prøve at starte forfra.
Helt fra bunden.
Men hvis du ser den her film...
...så skyldes det, at det ikke er lykkes.
Det er jeg meget ked af.
Jeg elsker dig. Jeg har altid elsket dig.
Jeg elsker dig og børnene.
Jeg ville blive gal, hvis der skete noget med dem eller dig.
Sonja, hør nu godt efter.
Du må kigge under mappen "Fredriks soldater".
Der finder du nogle navne, der kan hjælpe dig.
Jeg var nødt til at indgå en aftale med politiet...
Din bandit. Du skal være glad for, at jeg ikke skød dig.
Gustav?
Gustav? Nina?
Far!
- Hvad er det der? - Det er ikke noget.
De kræver penge af Sonja. Afpresning.
- Af hvem? - Godt spørgsmål. Ved du noget?
Hvad fanden skulle jeg vide?
Hvad du end har gang i, skal Sonja ikke blandes ind i det.
- Er det forstået? - Selvfølgelig.
Godt. Se lidt positivt på det, min dreng.
Herinde er du i sikkerhed.
I må blive hjemme fra skole i dag. Magda kommer forbi.
- Hvorfor ingen skole? - Her kommer barnepigen!
Jeg har sygemeldt jer. I har diarré.
- Jeg har en prøve i dag. - Ingen forlader huset i dag.
Vi ses senere.
Hvad sker der?
- Tak for hjælpen. - Selvfølgelig. Vær forsigtig.
Jeg har lidt lækkert med.
Her bor altså en af Fredriks soldater.
- Skal jeg gå med ind? - Ja.
Hej!
- Hej. - Hej!
Jeg hedder Sonja Nordin Ek. Min mand, Fredrik Ek...
- Er jeg gået rigtigt? - Ja. Jeg ved, hvem det er. Vent her.
Her.
- Det her er sidste gang? - Ja.
Synd, det var en god lille ekstraindtægt.
- Hvad plejer du at få? - 5000 om måneden.
- Værsgo. - Tak.
- Jeg kondolerer. - Tak.
- Farvel. - Hej.
Jeg skal være på Nockebybron klokken 12. Når vi det?
Et lille tip. Det her løser ingenting.
Hvis du betaler nu, bliver de ved med at afpresse dig.
Hvad skal jeg så gøre? Hvad?
Pæne tænder. Vis dem.
- Hvad skulle mor? - Det ved jeg ikke.
Men det virker betryggende, at Lukas er med.
Er Johan også med i det? Det med far, Niklas og Stein?
Nej, Johan er for blød. Han kan ikke træde på en snegl uden at få angst.
Han er en tøsedreng.
- Det her må være det sidste billede. - Ja.
- Vil du have det? - Ja, hvis jeg må.
Værsgo.
Jeg savner ham faktisk rigtig meget.
Det er Johan. Jeg har lavet en sandwich til dig.
- Du behøver ikke at synes om det. - Det er meget interessant.
Interessant? Det siger man, når man ikke har andet at sige.
Jeg siger det, fordi jeg mener det. Du viser noget, de fleste skjuler.
Jeg synes, at det er modigt. Det er et stærkt og kraftigt udtryk.
Det er lidt sjusket, men det er fint nok.
Hvis du gør konturerne blødere der og der, bliver kontrasterne mindre.
- Men jeg vil have kontraster. - Så skal du også have det.
Du må få det.
Hvor er de?
Du forstår vist, at jeg mener pengene. Hvor er de?
- Arbejder du for Christian Broman? - Hvor er pengene?
Kan du se ham derovre? Det er min livvagt.
Hvis du rører mig, så skyder han dig.
Hils din chef, og sig, at det skal gå rigtigt til.
Hvis Fredrik skylder ham penge, vil jeg se beviser. En kvittering.
- Kvittering? Hvad mener du? - Ingen kvittering, ingen penge.
Spændende.
- Det klarede du fint, Sonja. - Jeg vil hjem.
- Har I fundet på noget navn? - Nej, det er svært.
Kom så, din bandit. Ja, kom her, bandit.
Det er et godt navn... Bandit!
Kom her, Bandit! Kom!